Вплив хронічного стресу на когнітивні функції та електрофізіологічну активність мозку у цивільних осіб в умовах воєнного стану - Черних, Марія; Подпалова, Ольга; Кравченко, Вікторія; Решетнік, Євдокія; Макарчук , Микола; Ковальчук, Олександр (Psychosomatic Medicine and General Practice, 2025)
Хронічний стрес, викликаний тривалими військовими конфліктами, є потужним чинником порушень нейрофізіологічних механізмів, що безпосередньо впливає на психічне здоров’я, емоційну регуляцію та когнітивний контроль. Перебування в районах, що постраждали від бойових дій, значно впливає на когнітивні функції, психічне здоров’я та загальний добробут дітей, підлітків і дорослих. Дані електроенцефалографії (ЕЕГ) відображають нейродинаміку, пов’язану з управлінням когнітивним навантаженням і стресом, підкреслюючии дію хронічного стресу на когнітивні показники. Дане дослідження мало на меті порівняти когерентність у основних когнітивних ЕЕГ-діапазонах електричної активності цивільних, здорових, дорослих обстежуваних (θ і β) під час математичних розрахунків подумки за нормальних умов і під час повномасштабного російського вторгнення в Україну, з урахуванням статевих відмінностей. Важливість цієї роботи полягає у визначенні змін у нейродинаміці мозку, що можуть бути пов’язані з довготривалими наслідками стресу, такими як порушення уваги, зниження когнітивних ресурсів та підвищена емоційна реактивність. У дослідженні на волонтерських засадах взяли участь студенти Київського національного університету імені Тараса Шевченка, ntot=57, віком від 18 до 24 років. Методом реєстрації нейрофізіологічних змін було обрано електроенцефалографію (ЕЕГ), що дозволяє оцінювати електричну активність мозку під час виконання когнітивних завдань, а також аналізувати функціональну взаємодію між різними зонами мозку. Електроенцефалографічні дані двадцяти восьми учасників були зареєстровані у 2010-2012 роках (nfem=15, nm=13, контрольна група), а двадцять дев’ять обстежуваних були залучені під час повномасштабного вторгнення (nfem=18, nm=11, експериментальна група). Суб’єктам було дано вказівку виконати послідовне віднімання (4-значне (зменшуване) і 2-значне (від’ємник) числа) із закритими очима під час запису ЕЕГ. Отримані дані були розділені на піддіапазони (θ1 [4,1, 5,8] Гц, θ2 [5,9, 7,4] Гц, β1 [13, 19,9] Гц, β2 [20, 25] Гц) і далі оброблені із використанням інструментарію EEGLAB на базі середовища Matlab. Було виявлено, що в межах β1-піддіапазону представники обох статей в групі «війна» продемонстрували значне зниження кількості сильних когерентних зв’язків у потиличній і латеральній тім’яній областях кори, а основний хаб зв’язків розташовувався в прицентральних ділянках кори великих півкуль білатерально. У β2-піддіапазоні активності розподіл зв’язків у контрольній та експериментальній групах для обстежуваних жіночої статі був ідентичним. Водночас у чоловічій експериментальній групі відмічалося зміщення мережі зв’язків до задньолобової та скроневої ділянок кори лівої півкулі. Динаміка β-діапазону ЕЕГ загалом відображала тонічні зміни кіркового збудження, які корелюють із сприйняттям та усвідомленням розумового зусилля. Можна припустити, що подібний топографічний розподіл когерентних зв’язків загалом свідчить про порушення когнітивного контролю та емоційної регуляції як у жіночій, так і в чоловічій групах під час війни. У піддіапазоні θ1 спостерігалося значне розширення мережі зв’язків у групі жіночій експериментальній групі із переважним залученням тім’яно-скроневих ділянок правої півкулі. Чоловіча експериментальна група продемонструвала те саме явище, але з переважно лівосторонньою латералізацією мережі зв’язків. У піддіапазоні θ2 жіноча група продемонструвала збільшення кількості зв’язків під час війни, із охопленням обох великих півкуль та посиленням зв’язків між центральною та потиличною областями неокортексу. У чоловічій групі також спостерігалося наростання кількості зв’язків, але більшість з них мала лівосторонню латералізацію. Таким чином, можна припустити, що умови хронічного впливу стресогенних чинників посилили реакцію, викликану обчисленнями, що виражається у посиленні когерентних зв’язків у межах тета-діапазону в обох експериментальних групах. Однак чоловіча група продемонструвала перевантаження оперативної пам’яті та посилення аналітичних процесів. У той же час, в жіночій групі спостерігалась посилена активація механізмів вербальної пам’яті та процесів низхідного виконавчого контролю. Отримані результати підкреслюють, що тривала дія стресогенних чинників спричиняє значні порушення в нейродинамічних механізмах, відповідальних за когнітивний контроль, емоційну регуляцію та адаптацію до стресових умов. Обидві експериментальні групи продемонстрували порушення когнітивного контролю та емоційної регуляції під час виконання розрахунків подумки, що відображає згубний вплив тривалого стресу на когнітивні здібності цивільного населення України. Втрата гармонійної взаємодії між різними зонами мозку може бути предиктором розвитку психічних та когнітивних розладів. Висновки дослідження можуть слугувати основою для розробки ефективних методів профілактики та реабілітації жінок, які зазнали впливу хронічного стресу, зокрема у зонах військових конфліктів.